DODES'KA-DEN
Namu myoho renge kyo, namu myoho renge kyo...
Kære Nichiren, Jeg ved godt, jeg har sagt det før.
Vil du ikke godt sørge for, at mor får det bedre?
Hvorfor ser du sådan ud i hovedet?
- Hvad er du bekymret over? - Ikke noget.
Jeg er slet ikke bekymret.
Kære Nichiren.
Måske synes du, at jeg gentager mig selv -
- men vil du ikke godt tage dig lidt af min mor?
Jeg må skynde mig, så jeg ikke kommer for sent.
Man kan jo ikke stole på vedligeholdelsesmandskabet.
Nu går jeg.
I dag har jeg otte ture før frokost og otte i eftermiddag -
- så jeg er først hjemme ved aftentid.
Fatter de det ikke?
Hvad går de og laver? Sikke noget.
Men det er en gammel vogn. Det kan de jo ikke gøre for.
Så kører vi!
Dodes'ka-den, dodes'ka-den, dodes'ka-den...
Sporvogns-tosse!
Godmorgen, hr. Tamba.
Godmorgen.
- Har du sagt dine bønner? - Det gør jeg både morgen og aften.
- Det er hårdt for din mor. - Det skal du ikke bekymre dig over.
- Hun har jo mig. - Det har hun da også.
Hvordan går det med sporvognen i dag?
Helt godt går det jo ikke. Men nogenlunde.
Hvordan går det med dit arbejde?
Det går vel også nogenlunde.
Jamen så...
Hils nu din mor.
Nu har du bare at komme ædru hjem i aften!
Hvor er du irriterende. Det der gør det bare værre!
- Hej, vi skal gå nu! - Okay! Jeg kommer.
Hvis du kommer fuld hjem igen, kommer du ikke ind.
Kan du ikke hilse ordentligt på min kammerat?
- Sammen med ham drikker du altid. - Lad os komme af sted.
- Hun er et værre brokkehoved. - Ja, de er træls.
Kvinder er alle sammen ens. De elsker at brokke sig.
Skal vi mødes over en enkelt efter arbejde?
- Godmorgen. - Ha' en god dag.
Hr. Shima er en god mand.
Men hans ansigtstrækninger og konen er ikke til at holde ud.
Godmorgen!
- Gider du veje det her? - Jeg sælger ikke kål efter vægt.
Skal jeg måske betale for sådan slatne blade?
- Og du kalder dig selv for billig? - Sig ikke sådan.
Tag ind til byens grønthandlere, så vil du se, at jeg er billig.
Billig, men dårlig. Dine varer holder ikke standarden.
Det er jo bare et kålhoved. Hvorfor skal jeg finde mig i det?
- Du kan bare tage det gratis. - Hvad siger du?!
Jeg er ingen tigger. Jeg betaler for mine varer!
- Det var dog uforskammet. - Undskyld, det var ikke sådan ment.
Nu skal jeg veje det.
Hvad laver du? Folk er da ligeglade med, hvor mange hår der er på!
Det kan godt være.
Men er der ikke tredive, så er jeg ikke tilfreds.
Jeg bliver vanvittig af at se dig sidde sådan der!
- Sikke den stritter. - Hvis er det denne gang?
Hej, min datters mor. Har du fundet dig en ny elsker?
- Det klæder dig. - Hej...
Der er virkelig gået lang tid. Se ikke sådan ud.
- Du kunne godt være lidt venlig. - Kom nu, Minoji.
Det er længe siden. Har du ikke lyst til mig?
Hvordan går det med alle vores unger?
Det her er virkelig en katastrofe for os, Katsuko.
Din moster skal opereres og er på hospitalet.
Og vi aner ikke, hvor længe det kommer til at vare.
Jeg har talt med din mor, så hun dækker udgifterne.
Men eftersom hun betaler for din mosters indlæggelse -
- får vi ikke længere de penge, vi plejer at få for dig.
Tænk godt over det, Katsuko.
Din moster har virkelig været god imod dig.
Du er nødt til at slide i det.
Hvad tror du, din moster bekymrer sig for nu?
Du er nødt til at gøre dig umage.
Havde du været lidt kønnere og mere tiltrækkende -
- kunne du få dig et meget bedre arbejde.
I stedet må du sidde og lave det der.
Du er nødt til at lave din mosters andel også.
Har du forstået?!
Du ligner ikke en menneskelig skabning.
Men du ligner heller ikke rigtig et dyr.
Hvem ved, måske er du noget i retning af en plante.
Halløj, skulle der være noget?
Drikker han som sædvanlig?
Jeg burde ikke sige det -
- men han er simpelthen for doven.
Han lader sin kone og sit barn arbejde -
- mens han selv drikker og sover.
Og når hans kone er på hospitalet, så må du klare det alene, ikke?
Jeg kommer igen i morgen.
Her, den er til dig. Den er god.
Vi ses.
Hvordan går det?
Hej, du kan vel i det mindste hilse!
Hans øjne er som en død mands.
Det var dog uhyggeligt.
Han ser ud, som om han er død.
Jeg vil vædde på, at blodet i hans årer er koldt som is!
Flyt jer!
Når vi bygger vores hus -
- synes jeg, at det skal ligge på en bakke.
Japanerne har altid bygget huse i dale, i ly af bjerge -
- og ved foden af bakker. De har altid valgt lavtliggende steder.
Det har du ret i.
Jeg har set billeder -
- og husene i udlandet ligger altid oppe på en bakke.
Og japanernes huse ligger altid på lavtliggende steder.
Men det er der god grund til.
I Japan har vi mange jordskælv og tyfoner.
Trækonstruktioner bliver splittet ad, hvis de ligger højt.
Og de kan ikke tåle rigtig stormvejr.
Derfor har de bygget deres huse der, hvor de ikke er så udsatte.
Men det er ikke den eneste grund.
Japanerne foretrækker det bløde lys frem for det skarpe sollys.
De har valgt steder med skygge.
Japanerne holder meget af at bo midt i naturen.
Det er derfor, de ikke har kunnet vænne sig til stenhuse.
Det har du ret i. Jeg kan heller ikke lide stenhuse.
De er væmmeligt kolde.
Men det alene gør det heller ikke.
Der er ingen tvivl om, at træhuse passer bedst til japanerne.
Men vi ønsker jo heller ikke at leve som før i tiden -
- og ende som et svagt og gammeldags folkefærd.
De fremmede er blevet så stærke og dygtige -
- fordi de lever deres liv i huse skabt af sten, jern og beton.
Så...
...hvis vi skal bygge vores eget hus -
- må vi tænke på fremtiden.
Vi må tænke på dig og dine børn.
Og vi må også huske på dine børnebørn.
Det har du ret i.
Han må have været en smuk mand som ung.
Det er han stadigvæk. Og han fik gæster forleden dag.
Hvem var det? Hentyder du til mig?
Hvad får dig til at tro det?
Hvordan gik det så?
Du bliver jo ved, til du får, hva du vil have, ikke?
Er det ikke sandt?
Jo, når først jeg beslutter mig...
Jeg gik i badehuset og vaskede mig med velduftende sæbe.
- Og så tog jeg derhen. - Hvor spændende.
Det ser ud, som om det lykkedes.
Men så...
...lige da jeg skulle til at gå ind i hans hus -
- hørte jeg en forfærdelig stønnen inde fra huset.
Jeg var rystet.
Jeg kiggede ind gennem dørsprækken.
Han lå og sov.
Det må have været et forfærdeligt mareridt.
Han stønnede, som fik han brystet flået op.
Så åbnede han øjnene og satte sig op.
Og med meget dyb stemme udbrød han:
"Ocho!"
Det lød som en stemme fra graven.
Jeg fik kuldegysninger.
Helt ude af mig selv...
...stak jeg af!
Det her går ikke.
Makrellen er dårlig.
En frisk fisk skal have fast skind.
Se selv!
Kan du ikke se, hvordan skindet hænger i laser?
Hej, kunne jeg ikke få en til?
Nej, det er slut for i aften.
Vær ikke så ond! Bare en til.
- Nej, det er slut! - Sådan noget lort.
Hej, du kommer lige på det rigtige tidspunkt.
Jeg har det ikke så godt. Jeg vil tale med dig.
- Vil du ikke have en drink først? - Det er i orden.
- Værsgo. - Jeg kan ikke mere.
Jeg kan ikke holde konen ud.
Jeg føler mig fuldkommen som en lænkehund.
Jeg forstår ikke rigtig.
Du er ikke glad, hva'?
Det har du ret i. Da vi skulle til at spise -
- var det som at få en hel spand sand hældt over hovedet.
Hovedet? Du har det virkelig svært derhjemme, hva'?
- Ja. - Tatsu er god nok.
Hun er venlig nok, men nogle gange bliver det for meget.
Hvad gjorde hun med sandet?
Ud over hovedet? Hældte hun det ud over dig?
Nej, det føltes bare sådan.
Hun blev ved med at hakke på mig, så jeg spurgte hvorfor.
Det ragede ikke mig, sagde hun.
Jag bad hende lade være med at opføre sig sådan.
"Hvorfor dog det?" sagde hun. Hvorfor mon?
Og så blev jeg altså sur.
Jeg bad hende forsvinde. "Skrid med dig!"
Men det ignorerede hun, og så gik jeg herover til jer.
Lidt stolthed har man vel.
- Ikke sandt? - Jo da.
Du har helt ret.
Mænd må arbejde hårdt i det uden for hjemmet.
Så er det rimeligt at ville behandles pænt, når man kommer hjem.
Men sådan er min kone slet ikke.
Hun er lige så irriterende som en rådden tand.
Men hvad kan man gøre?
Der er virkelig ikke noget at gøre ved det.
Altså...
...kvinder er umulige. De har alt for megen fritid.
Nemlig.
Nu går jeg over og taler med hende.
Men du er jo døddrukken.
Sludder...
Så meget har jeg ikke drukket.
- Lad hellere være. - Du skal ikke gå derover.
- Jeg går derover. - Nej, lad være med det.
- Det går altså ikke. - Lad være med det.
Lad nu mig om det her. Hold op med det.
Kan du klare det?
Jeg har det fint. Nu går jeg.
- Kan du klare det? - Ja, jeg går nu.
Så er han gået.
Jeg vil også have mig et glas. Gider du hælde op?
Nå, så du vil gerne have, at jeg hælder op til dig?
Selv mine hænder er berusede.
Du spilder det hele ud over gulvet.
Det må du undskylde. Undskyld.
Er det ikke Yoshiko, min nabos kone?
Det var noget af en overraskelse.
Jeg har det underligt her i brystet.
Det var dog underligt.
Mit hjerte siger ikke noget.
Lad mig prøve at kigge på det.
Det banker da støt og roligt derudad.
Det dunker mod min hånd.
Det var godt.
Hvad med dit hjerte?
- Prøv selv at mærke. - Må jeg det?
Det her tager for lang tid.
Ih, hvor er du voldsom.
Vent lige lidt.
Jeg...
Hvad er der nu? Du kan ikke sove her.
Du bliver forkølet.
Hold nu op.
Nå, der er du?
Du kan tage det, der står der. Men fisken skal koges.
Du skal ikke vise dig her, mens vi har gæster.
Er du nu her igen, stump?
Vi har ikke noget til dig.
Lad være med at stå der. Gå hjem med dig!
Vent lidt.
Der er ingen grund til at være ondskabsfuld.
Nu skal du bare se.
Sådan. Hovsa...
Sådan. Værsgo.
Tak.
Jeg har ligget her og tænkt over forskellige ting.
Jeg har tænkt på det hus, vi skal bygge.
- Du er vel ikke træt? - Nej, jeg er overhovedet ikke træt.
Så er jeg klar.
Indgangsporten er vigtig.
Man kan sige, at porten er husets ansigt.
Man kan se, hvilken personlighed folk har på deres ansigt.
Det har du ret i.
Og fordi vi bygger vores hus oppe på en bakketop...
...skal porten være europæisk. Hvad med rokoko?
Eller måske spansk?
Engelsk er heller ikke dårligt.
Men det er vist alt sammen lidt for overdrevet.
Det skal hverken være prangende eller imposant.
Jeg vil have en beskeden og venlig port.
Hej, du...
Hvad med den der? Den er er af smedejern, men virker ikke kold.
Den er ikke pralende og meget venlig.
Det lyder godt.
Og så skal den være mørkegrøn.
Men først skal den rustbehandles. Jern ruster jo.
Så har vi valgt vores port.
Hej, du. Ikke den der.
Det er mit arbejdsværktøj.
Pengene er her.
Vent lige lidt. Der er ikke så mange.
Jeg har ikke flere nu. Hvis du får problemer, må du komme igen.
Så skal jeg nok prøve at samle lidt sammen til dig.
Luk skodderne efter dig. Og kom ind af døren næste gang.
Det var dog utroligt. Det er jo roastbeef.
Og den er perfekt rød indeni.
Roastbeef skal være rød indeni, ligesom du ser her.
- Vil du ikke have det? - Nej, spis du det bare, far.
Jeg kan ikke lide kød, der er råt indeni
Når vi nu har fået lavet porten, skal der være et hegn.
Det har du ret i.
Og når porten nu er af jern -
- skal hegnet også være et smedejernshegn.
Synes du ikke, at det er ret flot?
Jo, det er flot.
Det er virkelig flot.
Katsuko.
Allerede bagfra kunne jeg se, at du har det dårligt.
Du er nødt til at tænke på dig selv også.
Det lader til, at du arbejder både dag og nat for den fulderik.
Du er nødt til at tænke på dig selv.
Du er blevet så tynd.
Værsgo.
Spis det.
Den forbandede fyldebøtte!
Han kan gå ad helvede til!
Det er farligt det der! Du risikerer at blive kørt ned!
Kan du forestille dig det? Man kan ikke gå på skinnerne.
Alligevel sad du midt på dem. Hvad bilder du dig ind?
Bondeknold!
"Sporvogns-tosse".
Det er mig.
Jeg er ved at blive vanvittig af de høje priser.
- Så du prisen på saltet laks? - Sådan er det bare.
Sådan et lille bitte stykke svinekød kostede 10.000 yen.
Da jeg hørte prisen, var jeg lige ved at falde om.
De er virkelig specielle begge to.
Og nu har de byttet mænd. Affærer har vi jo alle sammen.
Det skal man ikke blande sig i.
- Men det her er lidt for åbenlyst. - Og de er stadig gode venner.
Det er mændene også.
Det ville være skønt, om vejret kunne holde.
Det håber jeg også.
- Vi ses. - Ja, vi ses i morgen.
Nå...
Nu er vores hus virkelig ved at tage form.
Det har du ret i.
Det må man sige.
Nu skal vi finde en farve.
Bortset fra vinduer og døre -
- så afgør farven husets stemning.
Hvilken farve vil du gerne have?
Jeg synes, det skal være...
- Jeg vælger hvid. - Hvid...
Jeg lavede huset hvidt, som du bad om.
Det er altså lidt for almindeligt.
Det der er helt fantastisk!
Ja, det er søreme flot.
Jeg slår dig ihjel!
- Hvad er der sket? - Aner det ikke. Han er hønefuld.
Hvad vil du her?!
Så er det overstået.
Det er overstået nu.
Hej, hvad sagde hr. Tamba egentlig til dig?
Jeg blev noget forbavset.
- Skal jeg ikke overtage? - Hvad fanden?
Lad mig overtage. Du må da være udmattet.
Jeg var edderspændt rasende.
Så anstrengende var det jo heller ikke.
Og det kunne jeg da ikke bede ham om.
Jeg følte mig skamfuld og gik ind i seng.
Jeg har justeret designet en lille smule.
Men det er ikke noget voldsomt.
Nu var du ellers lige blevet færdig.
Det er verandaen.
Den er for lille til at kunne være til nogen gavn.
Du skal jo kunne løbe rundt og kigge ud på haven.
Ja, det har du nok ret i.
Jeg tror hellere, vi må bygge det lidt om.
Synes du ikke, at huset som et hele ser bedre ud sådan der?
Jo, det har du ret i.
Hvad glor I på?
Jeg har ikke kun mig selv at tænke på.
Jeg må spise for to.
Hvad er der galt, far?
Hvorfor kigger du nogle gange så mærkeligt på os?
Der er ikke noget. I bliver bare så store alle sammen.
Jeg gider ikke noget som helst mere.
Hver eneste dag er en pine for mig.
Når jeg står op om morgenen og spiser morgenmad...
...så er det jo ikke andet end én lang gentagelse.
Jeg har ingen kræfter tilbage.
Der er ikke noget mad, der smager mig længere.
Jeg har slet ikke lyst til at spise noget.
Og når jeg går i badehuset...
Jeg hader at kigge på min egen nøgne krop.
Ulækker og beskidt. Jeg holder det ikke ud.
Tiden er kommet.
Der er kun én ting, jeg ønsker mig, og det er at dø.
Jeg ønsker ikke længere at blive i denne verden.
Det her bruges i alkymien. Det er en stærk gift.
Det sælges ikke i butikkerne.
Hvis du tager det, så er du død i løbet af en time.
Hvis du virkelig vil dø, så tag det her.
Det skal du have mange tak for. Du har virkelig hjulpet mig.
Så går jeg.
Det har ikke altid været sådan.
I gamle dage havde jeg en stofbutik.
Jeg havde en kone og to sønner.
Jeg havde fem ansatte og min egen tjener.
Jeg havde endda elskerinder, og jeg levede i sus og dus.
Men så...
...blev mine sønner indkaldt som soldater.
Jeg fik besked om, at de var faldet ved den kinesiske front.
Jeg mistede interessen for min forretning.
Min kone blev syg og døde i løbet af et halvt år.
Mit hus brændte ned under et luftangreb.
Jeg mistede alt.
Jeg skiltes også fra mine elskerinder.
I dag tjener jeg til dagen og vejen ved at sælge legetøj.
Og ved du hvad? Hver eneste aften -
- taler jeg med min afdøde kone og mine to sønner i mine drømme.
Og de ler og snakker med mig, som om de stadig var i live.
I sådanne øjeblikke må du da være lykkelig.
Ja, det er jeg virkelig.
Den lykke er vel også en del af dit liv, ikke sandt?
Sagt på en anden måde -
- så længe du er i live, er de også levende.
Hvis du tager livet af dig selv, slår du jo også dem ihjel.
Du sagde, at giften virker efter en time.
Kan jeg stadig nå at fortryde?
Der er kun gået fem minutter, siden du slugte det.
Med medicin er der altid en modgift.
Der er midler, som stopper diarré og det modsatte.
Fordøjelsesfremmende midler og det modsatte.
- Og så... - Er der en modgift mod det her?
Der findes altid en modgift.
Men hvor kan jeg have gjort af den?
Skynd dig at finde den. Led nu efter den!
Skynd dig nu. Hvor er den henne? Hvor er den?!
Er den ikke derovre? Hvor er den henne?
- Hvor kan den være? - Måske derovre.
Skynd dig nu at give mig den!
Skynd dig dog at give mig den! Morder!
Kom så... Kom så med den medicin.
Morder!
Bare rolig. Jeg gav dig bare et fordøjelsesfremmende middel.
Du skal ikke være bange. Det her er helt normalt.
Du skal bare forholde dig helt i ro.
Luk øjnene, Katsuko.
Du skal bare ligge helt stille med lukkede øjne.
Det er ikke noget.
Luk så øjnene!
Hvorfor tænder du pludselig op?
- Vi har ikke brug for kogende vand. - Jo, jeg skal koge noget.
Hvad er det, du skal koge?
Den er da ikke rå. Det er makrel marineret i eddike.
- Den er ikke rå. - Manden sagde, jeg skulle koge den.
Det må være en fejltagelse.
Koger du den, bliver den uspiselig.
Jamen...
Det får mig til at tænke på, hvad vi gør med køkkenet.
Et moderne køkken vil jo være det bedste.
Men skal man lave traditionel mad, er et gammeldags køkken bedst.
Hvad synes du, vi skal vælge?
Kan I huske vores snak fra forleden? Måske er det der Ocho.
- Hvad ved jeg. - Nu bor hun under hans tag.
- Virker hun ikke lidt svagelig? - Lad dig ikke narre.
Jeg har en gang kendt en kvinde, der lignede hende på en prik.
Den slags kvinder er helt vildt sexede.
Lige meget hvor gammel man bliver, så hører det ikke op.
Bare vent og se, hvordan hun vil suge al kraft ud af ham.
Så er der mad. Værsgo at spise.
Kvinder er nogle mystiske skabninger.
Det gør ingen forskel, om de er femten eller tredive år game.
Når man ser på en kvinde på 35 år -
- kan hun nogle gange ligne en pige på sytten år.
Mens en ung pige på sytten år -
- nogle gange kan finde på at kigge på en som en kvinde på 35 år.
De er det rene djævelskab.
Taro, hvorfor græder du? Umeko bliver ked af det.
- Far? - Hvad er der?
Er det sandt, at vi ikke er dine børn?
Tænk dig nu om.
Tror du selv, at I ikke er det?
Jeg ved, at I alle sammen er mine børn.
Derfor kan jeg ikke andet end at elske jer.
Men hvis I ikke kan lide mig og ikke tror, at jeg er jeres far -
- så er jeg det ikke. Hvad siger du så, Taro?
Det er, fordi alle går rundt og siger det.
De siger, at ingen af os er dine børn.
De siger, at vores rigtige far er et andet sted.
Det gælder ikke kun mig.
Men også Jiro, Hanako og Shiro.
Folk siger så meget.
Man kan ikke forhindre dem i at sige alt muligt.
Vel?
Der er ingen, der kan sige, hvis barn du er.
Hvis du tror, at jeg er din far, så er du også min søn.
Hvis I virkelig mærker efter, ved I, at I er mine bøn.
Hvis der er nogen, der siger sådan noget til jer igen -
- skal I bare spørge, hvor deres far er henne.
Jeg vil vædde på, at de ikke vil kunne svare jer.
Enten vælger I at tro på, hvad jeg siger.
Eller også vælge I at tro på andre. Hvad vælger I?
- Hvem tror I på? - Vi tror på dig, far!
Jeg vælger storesøster!
Det kan ikke være den marinerede makrel.
Hvis fisken havde været dårlig...
...havde vi fået feber og kvalme.
Men der er ingen af os, der har den slags symptomer.
Derfor kan jeg udelukke, at det er en madforgiftning.
Vi har nok bare fået diarré på grund af kulden.
Det har du nok ret i.
Jeg skal lige...
Operationen gik godt.
Og nu har jeg slappet af i næsten fire måneder.
Og det gør jeg jo stadigvæk.
Siden jeg var helt lille -
- har jeg ikke følt mig så lykkelig.
Men der er en ting, som bekymrer mig, siden jeg er kommet hjem.
Katsuko har tabt sig meget.
Hun ser så forpint ud.
Det er ikke så underligt. Hun har jo måttet arbejde for to.
Men der må være noget andet.
Katsuko, du skal til at lave noget mad til din tante.
Du skal følge lægens forskrifter! Kom så i gang.
Bliv der.
Undskyld.
Jeg kommer fra politiet.
Kender De denne mand?
Nej, det gør jeg ikke.
Det var om natten, så måske genkender De ham ikke.
De husker vel, at De har haft indbrud, ikke sandt?
Næ, det husker jeg faktisk ikke.
Det var underligt. Han blev anholdt for tyveri for en uge siden.
Har har tilstået, at han har begået indbrud hos Dem.
Det er lidt anderledes. Jeg sneg mig ganske rigtigt herind.
Og jeg ville stjæle den der kasse med værktøj.
Du sagde, det var dit værktøj og gav mig tegnebogen i stedet for.
Det kan jeg slet ikke huske.
Når jeg nu selv siger det, så er det vel sådan?
Du sagde også, at jeg kunne komme igen.
Det passer ikke. Jeg tror, du drømmer.
- Han må være sindssyg. - Så kunne jeg ikke lave det her.
Betyder det, at han ikke har begået indbrud i Deres hus?
Ja, jeg har aldrig været ude for den slags.
Sikke noget! Det må De undskylde.
Vi har gæster. Kom indenfor.
Kom bare indenfor.
Værsgo.
I skal ikke holde jer tilbage. Kom endelig ind.
Undskyld, vi forstyrrer.
Undskyld.
Her er gæster. Kom og hils på dem.
Hvad er der med den ild? Jeg er rasende.
Nu er jeg nødt til at besvære mig for gæsternes skyld.
Bemærkede I chefens ansigtsudtryk?
Han tog cigaretten frem, strøg en tændstik og så...!
Sikke en eksplosion.
Den sprang lige op i næsen på ham.
Det er hr. Ikawa, hr. Nomoto og hr. Matsui.
- Og det er min kone. - Undskyld, vi sådan forstyrrer.
Jeg går hen i badehuset. Jeg har tændt op.
Jeg varmer lige lidt sake.
Jeg har lige et spørgsmål.
Har I nogensinde prøvet at stjæle fra rishandleren?
Jeg mener ikke at låne, men decideret at stjæle.
Har I?
Man tager en stor jerngryde og gør den våd indeni.
Så går ma ned til rishandleren og får gryden fyldt op.
Så spørger man, om man kan få kredit, men den går jo ikke.
Og så hælder man det tilbage. Man gryden var våd.
Og derfor bliver der cirka et mål ris siddende tilbage.
Hvis man gentager det tre gange, har man til et måltid.
Genialt, ikke. Og nu er der sake.
Nu skal jeg hente den.
Hr. Ikawa, værsgo. Hr. Nomoto.
Mange tak. Først hr. Ikawa.
Hvad er der galt?
Helt ærligt, Shima.
Jeg tror ikke rigtig, at vi er velkomne i dag.
Har jeg sagt noget, der har fornærmet jer?
Nej, du er en god person! Virkelig.
Men hvem var det, du præsenterede som din kone?
Vi hilste alle høfligt.
Men alligevel...
Det må I meget undskylde.
Hun bryder sig ikke så meget om gæster.
Vi bebrejder ikke dig noget.
Du er et godt menneske, og det er derfor, jeg er så gal!
Hvad bilder hun sig ind? Hun fortjener dig ikke.
Vi kan nok tilgive, men du skal ikke. Hendes opførsel er uhørt.
- Bare rolig... - Hun hilser ikke på dine gæster!
Og så går hun bare og siger, at der er tændt op.
Hvis jeg var dig, ville jeg smide hende ud.
Det er jo derfor, at jeg siger undskyld.
Jeg bebrejder ikke dig noget. Du er et godt menneske.
Hør på os og få den kvinde smidt ud af huset!
Som dine venner burde vi...
Hvad er det, du siger?
Hvad har min kone gjort dig?
Hvordan kan du tillade dig at sige, at jeg skal smide hende ud?
Hej, lad os høre på ham.
Hold så op! Det er min kone.
Det kan godt være, at min kone -
- virker fuldkommen værdiløs for jer.
Men hun blev sammen med mig, selvom det var hårdt.
Selv da vi intet havde at spise og måtte nøjes med vand.
Hun var meget tålmodig. Men hvad ved I om den slags?
Vi var så fattige, at vi måtte stjæle ris ved at gøre gryden våd.
Sådan var det.
Hvordan kan du tillade dig at sige, at jeg skal smide hende ud?
Hvad giver dig ret til sådan noget?
Jeg har forstået. Jeg tog fejl. Tilgiv mig.
Kom, Shima.
Lad os så få noget at drikke.
Hr. Shima.
Hvorfor vil du slet ikke tale med mig?
Du er velkommen til at bebrejde mig lig så meget, du vil.
Du så os jo sammen.
Dengang var jeg...
...nærmest fremmed for mig selv.
Det var, som om et vildt dyr inden i mig pludselig sprang frem.
Jeg kunne slet ikke styre mig selv.
Det var jo ikke, fordi jeg holdt mere af ham end af dig.
Vil du ikke nok tro på mig?
Men du må også have haft det forfærdeligt.
Jeg har haft det forfærdeligt lige siden.
Selv min mor kunne ikke tilgive mig.
Ikke engang lige før hun døde.
Lige siden hendes død har jeg hadet og bebrejdet mig selv.
Selv et menneske, der har begået mord -
- kan opnå tilgivelse efter at have sonet sin straf.
Hvis der er noget, jeg kan gøre, for at få dig til at skifte mening -
- så fortæl mig det.
Jeg vil gøre hvad som helst!
GYNÆKOLOG
Jeg bebrejder dig ikke noget.
Fortæl mig nu sandheden. Hvem er han?
Det dur ikke at skjule det. Jeg skal vide, hvem det er.
Katsuko!
Fortæl mig nu, hvem det er.
Hvad er der mon galt?
- Han går på toilettet hele tiden. - Han er virkelig syg.
Det er synd for den lille, men jeg gider ikke tale med hans far.
Når han har så voldsom diarré, er det bedst at søge læge.
Nej, det er ikke noget alvorligt.
- Vel, min dreng? - Jeg har det fint.
Jeg er snart rask igen.
Du prøver at være venlig, og så er han så stædig.
Han er ikke stædig. Han er bare et stakkels menneske.
Men den lille dreng er endnu mere stakkels.
Det kan da være lige meget, hvem det er.
Det kan godt være, du mistænker mig, men det passer ikke.
Tænk lige på, at jeg rent faktisk har adopteret hende.
- Hvordan skulle jeg... - Skal hun have det eller ej?
Hun er alt for ung til den slags.
Jeg mener absolut, at vi bør løse det rent medicinsk.
Tal, så jeg forstår dig. Du mener abort, ikke?
- Selvfølgelig gør jeg det. - Hvad med penge?
Dem blive vi jo nok nødt til at låne af din lillesøster.
Vi har allerede lånt meget til mit hospitalsophold.
Vi må bare sørge for, at hun ikke kan afvise os.
- Undskyld. - Jeg kommer nu.
Er De Katsukos forældre?
Vil De være venlig at følge med.
- Er der sket noget med hende? - Det er en ulykke.
Og det kan ende med at blive en mordsag.
- Undskyld det her. Gå du bare med. - Er De Katsukos far?
Faktisk er Katsuko min kones niece.
De siger, at hun er kommet til skade. Hvad er der sket?
Hun er ikke kommet til skade. Hun har forvoldt skade.
Hun tog en køkkenkniv og stak sake-drengen ned.
Og han er alvorligt såret.
Vær venlig at skynde Dem.
Der er ingen grund til at besøge Katsuko.
Du skulle hellere besøge offeret.
Han ligger i koma og skal have ro.
Vær sød at følge med. Som hendes forælder er De også ansvarlig.
I tilfælde som her er faste den bedste form for behandling.
Men der er trods alt en grænse.
Jeg ville ønske, at jeg kunne gå.
Jeg er sikker på, at jeg snart kan gå igen.
Det skal du ikke tænke på.
Det er ikke, fordi jeg vil have, at du skal gå ud og hente mad.
Hvis ikke jeg kan holde det ud mere -
- så henter jeg selv noget mad.
Det er slet ikke det. Faktisk er jeg ikke særlig sulten.
En lang faste er godt for helbredet.
Et menneske kan leve i en hel uge uden at spise.
Jeg...
Vi talte om den fine stue.
Vi havde talt om, at den skulle være skotsk inspireret.
Men nu har jeg fortrudt det.
Er det dig? Hvordan gik det så?
Hvad var det? Hvordan har hun det?
Er det sandt med sake-drengen? Stak hun ham ned?
- Hva'? - Det hele er sandt.
Jeg har tænkt over det.
Hvis Katsuko har gjort sådan noget -
- er der kun én grund til det.
Det er ham, der har gjort hende gravid.
Katsuko siger ikke noget.
Hvordan kunne hun gøre det?
Lige meget hvor tit jeg spørger, svarer hun ikke.
Hvis hun har en god grund, kan det få betydning.
Men hun er tavs som graven.
Det er ikke så underligt. Hun skammer sig vel.
Det siger sig selv.
- Politiet har bedt dig komme. - Hvad har jeg med sagen at gøre?
Katsuko er din niece.
Du har adopteret hende, og du er hendes far.
Jeg er nødt til at gå på stationen hver dag nu.
Hvad skal jeg sige, når de spørger efter hendes far?
Sig, at jeg er syg. Sagen har intet med mig at gøre.
De kan indkalde mig, så tit de vil. Jeg nægter bare.
Hvorfor er det så håbløst?
Vil du virkelig aldrig tilgive mig?
Hvad mon det er for et træ?
Når det først er dødt, er det jo ikke noget træ mere.
Jeg tror, at det hele ender godt nu.
Det lader til, at sake-drengen klarer den.
Han forsvarer Katsuko og fatter ikke, hvorfor hun gjorde det.
Han er slet ikke gal på hende.
Det gør ikke noget, at hun stak mig, siger han.
Han synes ikke, at hun skal straffes.
Det har han sagt til politiet.
Det siger han, fordi han har dårlig samvittighed.
Hvordan kan han tilgive, at hun nær havde dræbt ham?
Hvor er han dum at sige, at de ikke skal straffe hende.
Alene det siger, at han har gjort noget forkert.
Men politiet vil altså stadigvæk gerne tale med dig.
De ved godt, at du ikke er syg.
Kommer du ikke selv, kommer de og henter dig.
Kommer de og henter mig?
Men hvad vil de med mig?
Katsuko vil gerne tale med dig i politiets nærvær.
- Hvad vil hun tale med mig om? - Det ved jeg ikke.
Da hun hørte, at sake-drengen klarede den -
- bad hun dem hente dig, så hun kunne tale med dig.
Politiet ved et eller andet.
Det passer ikke. Det dumme pigebarn har bare fundet på det!
Hvorfor råber du sådan?
Hvis Katsuko lyver, behøver du ikke råbe sådan op.
Og du behøver ikke være bange for politiet.
Jeg er overhovedet ikke bange for politiet.
Hendes løgne holder alligevel ikke som bevis mod mig.
Hvad...
- Godaften. - Hvor er din ven?
- Er der sket noget? - Han kommer sikkert om lidt.
- Giv mig en af de stærke. - De slår, når man er træt.
Jeg har drukket i årevis. De tager trætheden.
Jeg har forstået.
Sådan er det nu engang.
Mennesket kan ikke leve uden at spise.
Selv et sygt menneske er nødt til at spise engang imellem.
Jeg går lige lidt. Jeg kommer snart igen.
Jeg skal nok finde noget rigtig lækkert til dig.
Vær lige lidt stille! Hvem er det?
Det er mig. Lige et øjeblik.
Jeg gik på værtshus og drak godt og grundigt.
Og så gik jeg op ad gaden...
- Så gik jeg på værtshus igen. - Hvem er det?
Hvem er det derude?
Hvordan kan du spørge sådan?
Har du glemt din egen mands stemme?
Hvad er det for en elendig kone at have?!
Er det dig? Hvad er der galt?
Sikke en måde at byde mig velkommen på.
- Vær ikke så fjollet. - Du stinker. Du har drukket igen.
Ja, jeg har drukket! Er der noget galt i det?
- Giv mig noget vand. - Hold nu op.
Du kunne vel godt tage dig lidt af din mand.
Forbandet! Kom med noget vand!
Hej, du... Er det ikke min ven?
- Det er min gode ven. - Var I ikke sammen i dag?
Nej, ikke i dag.
Jeg fik tilbudt en hel masse gratis whisky efter arbejde.
Giv mig lige en hjælpende hånd. Han er tung.
Kom så... Hvorfor skal jeg gøre det her?
Hvad er det, I gør mod mig?
Det var ikke mig.
Se lige min mand. Han er jo døddrukken.
Og det er du også.
Hvad var det, du sagde? Kaldte du ham din mand?
- Hvad mener du med det? - Se på ham.
Kom med en hovedpude. En hovedpude!
- Han er min ven. - Hvad laver du?
Er du måske ikke min ven. Og så har du sko på.
Du bar ham selv op. Og du har faktisk også sko på.
Det er da sandt. Jeg har stadig sko på.
Det er da rigtigt.
Farvel. Og hils ham fra mig.
- Godnat. - Godnat. Hils din kone fra mig.
Giv mig noget vand. Kom dog med noget vand.
Så er jeg tilbage. Jeg fortalte, at du har dårlig mave.
Kokken havde ondt af dig og gav mig noget lækker mad.
Der er noget, vi har glemt.
Jeg synes, vi skal have en swimmingpool.
Det har du da ret i. God idé.
Den skal være fuldkommen, som du vil have den.
Ja, ja, ja... Godt, du endelig siger noget.
Nu kæmper du mod sygdommen. Du kæmper.
Børn er søreme nogle stærke, små skabninger.
Det er en god idé at lave en swimmingpool.
Den skal ligge ude på græsplænen.
Det vil se godt ud med hvide fliser midt i alt det grønne.
Men vi skal tænke over det med at få den fyldt og tømt igen.
Vi bor jo på en bakketop.
Så vi skal have en vandtank.
Og vi må tænke på tømning.
Hvis man skal tømme en hel pool, slår et almindeligt afløb ikke til.
Men det skal vi nok klare.
Vi skal nok få den lavet. Det er jo din idé.
Det vil også være gavnligt for dit helbred.
Så er der klar suppe.
Det er det bedste, når man ikke har spist noget i lang tid.
Hvad er der galt?
Hvordan var din mand i går? Min var hønefuld.
- Jeg er dødtræt af det. - Sådan er mænd.
Bare vi fik halvdelen af de penge, de drikker op.
- Men hvorfor drikker de? - Det må være nogen inden i dem.
Jeg er godt træt af det.
- Godmorgen! - De har byttet igen.
- Det ser ud til regn. - Det har du ret i.
Vejret har også været lidt for godt på det sidste.
Jeg ser dig aldrig mere.
Nå ja, det er vel, fordi din onkel er forsvundet.
Undskyld.
Jeg forstår det ikke.
Hvorfor gjorde du det? Hvorfor?
Jeg...
...havde besluttet mig for at dø.
Ville du have begået selvmord?
Men hvorfor prøvede du så på at slå mig ihjel?
Jeg... har svært ved at forklare det.
Når jeg tænker over det nu -
- forstår jeg det heller ikke selv.
Jeg ved bare -
- at da jeg ønskede at dø...
...var jeg bange for, at du ville glemme mig.
Når jeg først var død -
- ville du sikkert glemme mig lige med det samme.
Det var jeg bange for.
Jeg var bange. Jeg kunne ikke holde det ud.
Det var dog rystende.
Skal vi ikke gå ud og spise noget?
Jeg har ikke rigtig lyst til at spise noget lige nu.
Men så ses vi en anden gang.
Undskyld... Okabe.
Jeg har bygget en swimmingpool til dig.
- Sikken I slider i det. - Velkommen hjem.
Dodes'ka-den, dodes'ka-den, dodes'ka-den...
Vedligeholdelsesmandskabet må gøre deres arbejde noget bedre!
Vognen er så gammel, at den skal vedligeholdes ordentligt.
Jeg må tale et alvorsord med dem i morgen.
SLUT